‎Puteam fi un vagabond, ‎puteam fi în pușcărie sau mort.
‎Dar am muncit pe rupte ca să ajung aici.
‎Auzi multe lucruri negative ‎despre Dennis Rodman.
‎Dar oamenii nu-l cunosc pe Rodman.
‎Știu doar ce văd pe teren ‎sau citesc în presă,
‎apoi spun: „E un om rău.”
‎Te deranjează că publicul te consideră ‎bombastic, nebun?
‎Nu, dar cred că eu am creat monstrul ăsta.
‎Însă nimeni nu putea spune ‎că eram un coechipier slab.
‎Îl avem pe marele Michael Jordan,
‎pe marele Scottie, pe marele Phil Jackson.
‎Dar, dacă mă scoți pe mine din echipă, ‎mai câștigă vreun titlu?
‎Nu cred.
‎Îl iubesc pe Michael Jordan. ‎Îl iubesc pe Scottie Pippen, pe toți,
‎dar ei nu fac ce fac eu.
‎Sunt singurul care face munca murdară, ‎care încasează abuzurile.
‎Vreau să îmi rup nasul, ‎să mă rănesc pe teren.
‎Ceva care să îmi provoace ‎suferință, durere.
‎Asta vreau să simt.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎O mișcare spectaculoasă!
‎Meciul s-a sfârșit! ‎Chicago Stadium explodează!
‎Nu sunt trădări aici.
‎Trebuie să merg mai departe.
‎E ultimul an cu Phil ca antrenor.
‎Sunt așteptările prea mari?
‎- Ce facem acum? ‎- Întrebarea e cât poate să dureze.
‎EPISODUL III
‎INDIANAPOLIS ‎27 NOIEMBRIE 1997
‎Încă sunt campionii, dar, în acest sezon,
‎Bulls seamănă mai mult ‎cu vechiul număr de circ din anii '80,
‎„Michael și Jordanierii”.
‎Campionii au nevoie de ajutor. ‎Par mediocri.
‎În privința ajutoarelor lui MJ,
‎Rodman nu reușește să intre în formă.
‎Michael, te-ai săturat să vorbești ‎despre Pippen?
‎Cam așa ceva.
‎Până se întâmplă ceva. ‎Până spune ce o să facă.
‎Trebuie să mergem mai departe, ‎să ne facem treaba.
‎28 NOIEMBRIE 1997
‎Hai, băieți!
‎Primul meci dintre jucătorul Michael ‎și antrenorul Larry. Bulls contra Pacers.
‎Dennis Rodman, blocat de Dale Davis. ‎Reggie Miller.
‎Ce trecere pe lângă Jordan, până la panou!
‎Am mai văzut privirea asta ‎la Phil Jackson.
‎Pacers câștigă, ‎Bulls au un palmares de 8-7.
‎Anul trecut, Chicago avea 7 înfrângeri ‎după 56 de meciuri.
‎Ratăm aruncări ușoare. Nu aruncăm bine.
‎Dar azi recuperările au fost decisive.
‎Am fost slabi la recuperări.
‎Nu ne-am impus sub panou.
‎Dennis nu e la nivelul celorlalți
‎când e vorba ‎de entuziasmul pentru baschet.
‎Dennis Rodman e cel mai bun apărător ‎pe care l-am văzut în 30 de ani.
‎Problema e că nu era mereu motivat ‎să joace.
‎E o perioadă ‎în care sunt foarte plictisit.
‎Trebuie să mă motivez cumva.
‎...e o lovitură sub centură. ‎E fault intenționat.
‎Eu n-am văzut asta.
‎Sunt multe lucruri pe care nu le văd.
‎De multe ori, văd ce faci tu.
‎Dennis nu acceptase rolul...
‎„Scottie nu e aici, ‎vrem să fii mai serios.
‎Trebuie să mă pot baza pe tine.”
‎În acea perioadă a fost eliminat ‎dintr-un meci, nu mai știu de ce.
‎Eram furios, pentru că fusese eliminat
‎și mă lăsase singur, ‎pentru că Scottie nu juca.
‎Dennis știa că greșise. O dăduse în bară.
‎Eram la hotel, cineva a bătut la ușă.
‎Dennis nu venea niciodată în camera mea,
‎dar acum a spus: „Ai un trabuc în plus?”
‎M-am dus în camera lui Michael, ‎am cerut un trabuc,
‎dar cred că el știa că...
‎E modul lui...
‎Modul meu de a-i spune: „Am greșit.”
‎Nu și-a cerut iertare, n-a spus nimic,
‎dar faptul că a venit la mine
‎era felul lui de a spune: „Am greșit.”
‎De atunci, Dennis a fost impecabil.
‎Și am început să câștigăm.
‎Vreau să vă întreb ceva.
‎- Ce facem acum? ‎- Jucăm!
‎9 DECEMBRIE 1997
‎Scottie plecase, ‎dar cred că Mike avea încredere
‎că o să-i fiu alături.
‎N-o să-l dezamăgesc, ‎n-o să dezamăgesc echipa sau orașul. Nu.
‎Rodman recuperează pentru Bulls.
‎PALMARES: 12-7
‎Nets au încercat, dar n-au făcut față.
‎Campionii Chicago Bulls îi înving ‎pe New Jersey Nets cu 100 la 92.
‎PALMARES: 16-9
‎Dennis ne-a oferit unitate ‎cât a lipsit Scottie.
‎A trebuit să se concentreze ‎pentru a ne face competitivi.
‎Ne-am adaptat repede și am pornit la atac.
‎Rodman se luptă pentru recuperare ‎și nu lasă mingea să iasă!
‎Kerr o prinde și marchează!
‎Asta înseamnă să joci pentru victorie.
‎Asta face Dennis Rodman ‎pentru a da măreție echipei.
‎PALMARES: 18-9
‎Excelent!
‎DECEMBRIE 1997
‎Fiind un puști negru ‎într-un cartier social,
‎viața era o demență, era...
‎Mama era șofer de autobuz școlar.
‎S-a săturat să nu ajut cu nimic, ‎să nu fac nimic.
‎Cred... Cât aveam, 18 ani?
‎S-a săturat și m-a dat afară. ‎Am stat în stradă doi ani.
‎Încercam să îmi găsesc un loc ‎unde să stau.
‎Prin curțile oamenilor, ale prietenilor.
‎Puteam să fiu traficant, puteam să mor, ‎puteam face orice.
‎Nu știu de ce n-am vândut droguri, ‎dar n-am vândut.
‎Stăteam și mă uitam cum alții vând,
‎dar eu ieșeam pe ușă și mergeam la sală.
‎Mă întorceam, ‎a doua zi o luam de la capăt.
‎Am avut norocul să joc baschet.
‎UNIVERSITATEA SOUTHEASTERN OKLAHOMA STATE
‎Am avut noroc
‎că un tip de la universitate a zis: ‎„Joci pentru noi?”
‎Am spus: „Bine.”
‎Dădeam totul mereu. ‎Nu joc decât la capacitate maximă.
‎În facultate aveam o medie de 27 de puncte ‎și 14, 15 recuperări pe meci.
‎Încerc să termin școala, să iau o diplomă,
‎apoi... Când termin școala, ‎sper să fie bine.
‎Au mai fost două selecții în a doua rundă, ‎le prezint rapid.
‎SELECȚIA NBA 1986
‎Pivotul Greg Dreiling, la Indiana, ‎iar Dennis Rodman,
‎de la Southeast Oklahoma State,
‎la Detroit, a 27-a selecție din 1986.
‎Când a venit la Detroit, ‎era un om inocent...
‎CONDUCĂTOR DE JOC PISTONS
‎...un pic prea naiv.
‎Era un om simplu atunci.
‎Spunea: „Nu știi ce înseamnă viața
‎până nu ești departe de toată lumea,
‎faci un foc, ‎gătești în aer liber și te uiți la stele.”
‎În al doilea sau al treilea an în ligă,
‎mi-am dat seama ce știu să fac: ‎să recuperez și să mă apăr.
‎Barkley pătrunde...
‎Am început să îmi perfecționez ‎aceste abilități.
‎Rodman îl blochează. Ce zici de asta?
‎Îmi chemam prietenii târziu,
‎la trei sau patru noaptea, la sală. ‎Le spuneam: „Aruncați la coș.”
‎Ziceam: „Aruncați de aici, de acolo...”
‎Eu stăteam acolo și reacționam.
‎...aruncă.
‎Am studiat mult unghiul aruncării ‎și traiectoria.
‎Larry Bird aruncă cu efect. ‎Magic... Poate are efect.
‎Când Michael arunca de aici, ‎eu mă așezam acolo.
‎Dacă lovea inelul...
‎Ricoșează încoace. Aici și aici.
‎Ricoșează încolo. Încolo.
‎Ricoșează și se duce așa.
‎Am învățat cum să mă poziționez ‎pentru a recupera mingea.
‎Rodman menține mingea în joc și...
‎Eram ca o iritație pentru adversari,
‎o iritație de care nu poți să scapi.
‎Dennis Rodman era omul care strica tot. ‎Strica orice acțiune adversă.
‎E o pacoste. Bloca orice jucător.
‎Era o provocare.
‎Era un jucător care schimba partida ‎prin simpla sa prezență.
‎Puțini jucători sunt ‎tot ce visează un antrenor, ca el.
‎Nu există jucător ‎de care să fiu mai mândru.
‎A avut o relație excelentă cu Chuck Daly.
‎Chuck era singurul om care-l înțelegea.
‎Să spunem că se oprește,
‎tu ești aici, împinge-l încoace.
‎Îmi amintesc că lucram cu Dennis,
‎iar Chuck m-a chemat și a zis: ‎„Lasă-l în pace.
‎Nu pui șaua pe un mustang.”
‎Erai considerat scandalagiu pe teren, ‎în facultate?
‎- Aveai reputația asta? ‎- Nu, am construit-o în Detroit.
‎Fără îndoială, Detroit
‎e una dintre cele mai dure echipe din NBA
‎și face parte din strategia lor
‎să își scoată adversarii din ritm.
‎Detroit Pistons erau simbolul
‎baschetului fizic, dur, aspru, ‎pe jumătate de teren.
‎VICEPREȘEDINTE PENTRU OPERAȚIUNI NBA
‎Aveau jucători puternici, ‎Laimbeer, Mahorn, Rodman, Salley.
‎Aveau un apărător excelent, Joe Dumars, ‎îl aveau pe Isiah Thomas.
‎Puneau în pericol ‎cei mai buni jucători din ligă?
‎Nu cred că le păsa.
‎Wilkins e trântit la podea ‎și se ia de Mahorn.
‎Rivers... E împins tare, ‎a fost aruncat la podea.
‎Atunci, în NBA puteai face orice.
‎Pe lângă ce se întâmplă azi, ‎acum 30 de ani...
‎Atunci puteai să bați oamenii,
‎tot nu primeai fault tehnic.
‎Dennis Rodman și Lohaus se bat sub panou.
‎Suntem ca o echipă de hochei, ‎lumea vrea să ne batem.
‎Rick Mahorn m-a învățat ‎să lovesc cu cotul:
‎„Dacă lovești, fă-o cum trebuie.
‎Nu scoate un fault ieftin. E o prostie. ‎Lovește-l ca lumea!”
‎Li se spunea „Băieții răi”.
‎Aveau un stil dur, intimidant, ‎multora nu le plăcea,
‎pentru că se îndepărtau ‎de frumusețea baschetului.
‎Bird și Laimbeer se bat.
‎Nu eram „favoriții ligii”. Nu eram...
‎Nu eram echipa spectaculoasă, ‎de nivelul lui Lakers și Celtics.
‎Când apăream noi, ‎parcă veneam neinvitați la petrecere.
‎Așa se juca baschetul atunci.
‎Poate că nu erau la fel de talentați,
‎dar, când vii la Detroit, o să iei bătaie.
‎O bătaie între Laimbeer și Daugherty.
‎Ne-am zis... „Bine, suntem băieții răi.”
‎Ne purtam ca atare. ‎Și am început să câștigăm.
‎CAMPIONI AI CONFERINȚEI DE EST 1988
‎Pistons i-au înlocuit pe Celtics, ‎erau regii Conferinței de Est,
‎erau pe val ‎exact când Bulls începeau să se remarce.
‎În '86-'87, Jerry Krause a angajat ‎un nou antrenor principal.
‎Toți simțeam că e nevoie de altceva.
‎ALBECK PLEACĂ, VINE COLLINS
‎Era unul dintre talentele lui Jerry.
‎L-a identificat pe tânărul Doug Collins,
‎considerând că va aduce ‎entuziasmul necesar unei echipe tinere.
‎COORDONATOR DE JOC - 1985-94
‎Ne trebuie energie în acest meci.
‎Jucăm cu energie, câștigăm, ‎mâine suntem liberi,
‎puteți petrece toată noaptea în LA, ‎nu-mi pasă ce faceți.
‎Altfel, ne antrenăm mâine...
‎Dougie era o schimbare plăcută.
‎Credea în aceleași lucruri ca și mine. ‎Voia să câștige.
‎Era relaxat, era ușor să joci pentru el.
‎Bine ați venit, fani ai sportului, ‎acesta e cazinoul sportiv Chicago.
‎Trișează!
‎- Fir-ar! ‎- Ia de aici!
‎- Da. ‎- Pariați.
‎- Știm de ce câștigă, are popi. ‎- Exact.
‎Energia lui Doug pe margine n-avea egal.
‎La sfârșitul meciului ‎era leoarcă de transpirație.
‎Adică... Parcă el ar fi jucat.
‎Să ne asigurăm că ne odihnim.
‎Avem un palmares de 1-4 ‎cu jigodiile din Detroit.
‎E pe un post național. ‎Vreau să-i batem duminică. Hai!
‎Da!
‎Cu un an înainte să vin eu,
‎Bulls fuseseră eliminați ‎de Boston în playoff.
‎Meciul s-a sfârșit. ‎Boston câștigă în trei partide.
‎PRIMA RUNDĂ, CONFERINȚA DE EST ‎BOSTON CÂȘTIGĂ
‎Scor final, 122-104.
‎Echipa era cam „subțire”.
‎Îl văzusem pe Michael jucând, ‎dar nu vorbisem cu el.
‎Numărul 34, Charles Oakley.
‎Al doilea jucător ca valoare ‎era Charles Oakley.
‎Era un recuperator excelent, ‎era foarte dur.
‎John Paxson era în echipă, Dave Corzine.
‎Și antrenorul principal, Doug Collins.
‎În primul meci, ‎am jucat la Madison Square Garden.
‎Knicks îi aveau pe Ewing, ‎pe Cartwright, erau talentați.
‎Îi antrena Hubie Brown.
‎Mai erau două minute, era egalitate.
‎Eram transpirat.
‎Făcusem guma de mestecat praf, ‎mă murdărise la gură.
‎Și am văzut o mână cu un pahar de apă.
‎Era Michael Jordan, care mi-a spus:
‎„Bea niște apă, curăță-te la gură.
‎Nu te las să pierzi primul meci.”
‎Jordan, din nou.
‎E singur, se întoarce, cu panoul.
‎Jordan a marcat 42 de puncte.
‎Încă zece minute din atac, ‎Rory Sparrow îl ține.
‎Jordan pătrunde și înscrie.
‎A marcat ultimele zece puncte ‎ale partidei, a avut 50 în total.
‎Michael Jordan stabilește un record ‎în Madison Square Garden,
‎primul adversar care înscrie 50 de puncte.
‎Chicago Bulls îi aduc lui Doug Collins ‎victoria în primul meci,
‎vedem cât de fericit e.
‎Îmi amintesc că în avion am spus:
‎„N-am mai văzut niciodată ‎un asemenea jucător.”
‎Eu și Doug eram foarte apropiați.
‎Proiecta atacurile
‎în funcție de cum jucam eu ‎și cum voia el să antreneze.
‎Nu-i nimic, Michael.
‎Cred că-i plăcea că sunt competitiv.
‎Înțelegea cât respecți un jucător
‎dacă tragi de el la antrenamente.
‎Michael spunea:
‎„Să mă țină cei mai buni, tot câștig.”
‎Doug încerca să mențină un avantaj ‎în antrenamente.
‎Jucam cu titularii.
‎Apoi, deodată,
‎când câștigam, mă trimitea la rezerve.
‎Într-o zi, s-a supărat. ‎A crezut că am trișat la scor.
‎S-a supărat și a plecat, ‎a doua zi am revenit în sală
‎și m-au întrebat: ‎„Ai vorbit cu Michael după antrenament?”
‎„N-am avut ocazia. O să vorbim.” ‎Atunci a apărut și el.
‎M-am dus la el, l-am sărutat pe obraz.
‎I-am spus că-l iubesc. Și el.
‎- Vino să ne sărutăm la televizor. ‎- Hai!
‎Spune-le că e în regulă.
‎Ne-am pupat și ne-am împăcat.
‎L-am antrenat trei ani, ‎din '86-'87, până în '88-'89.
‎Când îl antrenam, a fost MVP-ul ligii.
‎...aruncă, da!
‎A fost MVP-ul All-Star Game-ului.
‎A câștigat concursul de slam dunk...
‎și a fost cel mai bun apărător.
‎Jordan îl deposedează. ‎De la un panou la altul!
‎Asta înseamnă măreție.
‎Era cel mai bun jucător.
‎BULLS DOMINĂ CÂND CONTEAZĂ
‎Antrenați de Doug Collins, ‎Bulls evoluau rapid,
‎devenind candidați la titlu ‎în Conferința de Est.
‎Detroit era atunci ‎cea mai bună echipă din Est,
‎dar cine avea să le fie adversar?
‎Cine o să le pună probleme?
‎Avea să fie una dintre două echipe.
‎Bulls erau în ascensiune atunci,
‎cu vedete tinere, ‎Jordan, Pippen și Horace Grant.
‎Dar Cleveland era atunci ‎o echipă excelentă.
‎Erau echipele în ascensiune din Est.
‎PRIMA RUNDĂ, PRIMUL MECI
‎Bulls jucau cu Cleveland în '89, ‎cel mai bun din cinci meciuri.
‎Experții îi considerau ‎pe Cleveland mai buni.
‎Nimeni nu credea în Bulls.
‎Toată lumea îi vedea favoriți pe Cavs.
‎Pe atunci, jucam de șase ori ‎cu echipele din divizie.
‎Ne bătuseră de șase ori.
‎N-aveam nimic de pierdut.
‎PRIMA RUNDĂ, PRIMUL MECI
‎Bulls câștigă primul meci, ‎Cleveland câștigă apoi acasă.
‎Egalitate la meciuri.
‎Revenim în Chicago, Bulls câștigă.
‎Chicago câștigă cu 101-94.
‎În meciul patru, ‎Jordan ratează o aruncare liberă pe final.
‎Ratează. Cavaliers ‎își mențin speranțele vii.
‎Meciul cinci se joacă în Cleveland.
‎Bine ați venit la Richfield Coliseum, ‎meciul cinci
‎dintre Chicago Bulls ‎și Cleveland Cavaliers.
‎Până atunci, echipa
‎era cunoscută ‎ca una care pierdea avantaje.
‎Te gândești: „Doamne, se întâmplă iar.
‎O să piardă. ‎Cleveland o să câștige seria.”
‎Trebuia să înceapă meciul, ‎mai erau doi reporteri.
‎Lacy Banks, de la ‎Sun-Times,
‎Kent McDill, de la ‎Herald,‎ și eu.
‎Lacy spusese ‎că înving Cavs în trei meciuri.
‎Kent îi alesese pe Cavs în patru, ‎eu, pe Cavs în cinci partide.
‎Michael... Meciul trebuia să înceapă,
‎iar Michael s-a dus la Lacy și i-a spus: ‎„De tine ne-am ocupat.”
‎S-a uitat la Kent: „Ne-am ocupat de tine.”
‎Și s-a uitat la mine: ‎„Iar azi ne ocupăm de tine.”
‎PRIMA RUNDĂ, MECIUL 5
‎Mark Price și Ron Harper la coordonare ‎și am început. Cleveland are mingea.
‎Am trecut pe rând la conducere.
‎Jordan contra lui Harper, excelent!
‎A fost un meci greu.
‎Suntem în playoff.
‎Avem două echipe excelente, ‎dau totul pe teren.
‎A fost o bătălie.
‎Am avut parte de dramă ‎în ultimele minute. Încă 11 secunde.
‎- În centru. ‎- Jordan are mingea,
‎aruncă și înscrie ‎când mai sunt șase secunde.
‎Jordan înscrie ‎și are 42 de puncte în total,
‎iar Cavaliers cer time-out.
‎Ehlo repune mingea în joc. ‎Până la Nance, îi pasează înapoi,
‎pătrunde și înscrie ‎când mai sunt trei secunde.
‎Iată care e situația în prezent.
‎Una dintre echipe se va califica. ‎A fost o partidă palpitantă.
‎Bulls au trei secunde pentru a încerca ‎să câștige partida.
‎Toată lumea știa unde va ajunge mingea.
‎Craig Ehlo mă ținea atunci,
‎iar asta a fost o greșeală,
‎pentru că Ron Harper mă ținea mai bine.
‎Conduceam cu un punct.
‎I-am spus antrenorului: „Îl țin eu pe MJ.”
‎COORDONATOR DE JOC CAVALIERS
‎Antrenorul mi-a zis: „Ehlo îl ține pe MJ.”
‎Am răspuns: ‎„Bine. Dă-o în mă-sa de porcărie!”
‎Apărare!
‎Am pregătit o schemă ‎în care veneam spre minge.
‎Dar aveam timp să driblez o dată ‎și să arunc.
‎Eram hotărâți să facem asta.
‎Făceam totul ca să primesc mingea.
‎Mingea ajunge la Jordan.
‎Michael e la linia de fault, ‎aruncă peste Ehlo, înscrie!
‎Bulls câștigă!
‎Chicago îi elimină pe Cavs, 101-100.
‎Michael, ai reușit!
‎- Ai reușit! ‎- Da!
‎Mă simt răzbunat ‎după ce, la începutul playoff-ului,
‎lumea ne privea de sus.
‎V-am întrebat în vestiar:
‎„Ce spune lumea în Chicago? ‎Ne consideră învinși?”
‎Ai spus: „Unii, da.”
‎„Spune-le să stea acasă.”
‎Cineva scrisese: „Bulls o să plece acasă,
‎trimiteți-i acasă.”
‎Când a marcat: ‎„Duceți-vă acasă, labagiilor!”
‎Duceți-vă în căcat de aici, ‎cărați-vă de aici!
‎Cine nu e cu noi să se ducă dracului!
‎Jordan marchează pe final ‎cu o aruncare din săritură.
‎A fost dramatic și tipic
‎pentru ce a făcut Michael toată cariera ‎în momentele importante.
‎Acel coș le-a permis să evolueze
‎și să creadă că îi așteaptă ceva deosebit.
‎Depășiserăm mentalitatea de ratați.
‎Începeam să devenim o echipă învingătoare,
‎nu existau limite.
‎Cât de sus poate ajunge? ‎Michael Jordan se înalță,
‎iar Chicago Bulls îl însoțesc.
‎Dar Superman are parte ‎de o încercare serioasă.
‎FINALA ESTULUI, PRIMUL MECI
‎E prima partidă ‎din finala Conferinței de Est,
‎Chicago Bulls ‎contra favoriților Detroit Pistons.
‎NBA voia să-l facă pe Michael Jordan ‎vedeta sa.
‎Pistons îl încetineau.
‎Știam cât conta pentru NBA ‎ca Michael să treacă la următorul nivel.
‎Fuseseră Larry și Magic, acum era Michael.
‎Deodată, o echipă micuță din Detroit
‎le-a stricat povestea.
‎Ne plăcea asta.
‎Cât de serioasă era ura ‎dintre Bulls și Pistons?
‎Îi uram.
‎Și ura aia există și azi.
‎Au transformat-o într-o chestie personală. ‎Ne-au bătut fizic.
‎Când jucam cu Pistons, ‎era o adevărată luptă fizică.
‎Dar n-am cedat. Ne-am bătut cu ei.
‎Bulls au câștigat prima partidă.
‎Am câștigat primul meci.
‎Apoi ei au câștigat.
‎Am revenit în Chicago,
‎Michael a făcut o partidă incredibilă.
‎Jordan deposedează, ține mingea în joc, ‎o reprimește.
‎Da!
‎Se înalță, ‎se rotește 360 de grade și aruncă.
‎Pippen către Jordan.
‎Rodman îl ține. Încă cinci secunde.
‎Jordan, cu panoul. Da!
‎S-a terminat. Chicago câștigă.
‎AL TREILEA MECI
‎BULLS CONDUC CU 2-1
‎Ce le-ai spus la ultima fază?
‎„Dați-i mingea lui Michael, ‎dați-vă dracului la o parte
‎și atacați panoul.”
‎Jordan a dominat meciul,
‎a înscris tot pe final,
‎a arătat că e o vedetă.
‎Chuck, cum vă reveniți?
‎Știam că Michael Jordan ‎e cel mai mare din istorie,
‎am încercat să lăsăm lucrul ăsta ‎să ne motiveze.
‎Trebuia să fim foarte agresivi ‎ca să-l oprim.
‎Regulile Jordan erau pentru Michael.
‎DE 7 ORI ÎN ALL-STAR GAME
‎Nu știu cum a supraviețuit.
‎Celebrele Reguli Jordan,
‎tactica defensivă a lui Pistons ‎pentru a-l opri,
‎sunt folosite când Michael e pe teren.
‎Când era în aer, n-aveam nicio șansă.
‎Dar, când eram jos, îi făceam față.
‎Trebuie să-l oprești înainte să sară.
‎Pentru că nu e om.
‎Michael Jordan. Faultat.
‎Jordan. Încă o dată e împins.
‎Implementarea Regulilor Jordan.
‎AL PATRULEA MECI
‎Pistons egalează seria, 2-2,
‎datorită apărării.
‎Astea erau Regulile Jordan:
‎Pe extreme, îl obligăm să arunce,
‎nu-l lăsăm să pătrundă pe linia de fund.
‎Doi: Când e departe de panou, ‎îl împingem spre stânga.
‎Când are mingea lângă panou, ‎îl dublăm din spate.
‎Astea sunt Regulile Jordan, erau simple.
‎Ce se întâmplă ‎dacă ajunge pe linia de fund?
‎Laimbeer și Mahorn dădeau cu el de pământ.
‎Imediat ce intră în „căciulă”, îl loviți.
‎Chuck Daly a spus: „Asta e regula Jordan:
‎când ajunge la panou, doborâți-l.”
‎N-o să înscrie de sus.
‎Te lovim. O să ajungi pe jos.
‎Jordan e jos.
‎Încercam să-l rănim pe Michael.
‎Jordan nu are ce să facă, e lovit.
‎Cât de mult vrei să câștigi?
‎Ești dispus să te lași rănit ‎pentru un coș?
‎Pistons vor ca Jordan să plătească ‎dacă intră în „căciulă”.
‎Arbitrii nu se uitau ‎dacă Michael e rănit sau nu.
‎Nu se gândeau: „Să vedem ‎dacă mântuitorul e bine”, nu era...
‎Nu era ca acum.
‎S-a terminat. ‎Pistons i-au învins pe Bulls.
‎PISTONS CONDUC CU 3-2 LA MECIURI
‎Michael Jordan n-are egal, ‎pentru că a supraviețuit
‎și și-a menținut măreția, ‎așa ceva n-are egal.
‎Nu eram pregătiți ‎pentru Detroit Pistons atunci.
‎PIVOT BULLS - 1988-94
‎Erau mai puternici, ‎mai agresivi decât noi.
‎Detroit știa ce să ne facă.
‎Detroit Pistons înving cu 103-94
‎și i-au eliminat pe Bulls, ‎calificându-se în finală.
‎Din păcate pentru Bulls, ‎povestea era aceeași.
‎„Controlează-l pe Michael și câștigi.”
‎Echipa nu avea
‎încrederea necesară ‎pentru a-i învinge pe Detroit.
‎Meciul s-a sfârșit, ‎Pistons au câștigat titlul.
‎FINALA NBA ‎PISTONS ÎNVING CU 4-0
‎Vor rămâne drept una dintre cele mai bune ‎echipe defensive
‎din istoria ligii.
‎În sport există mereu o echipă
‎pe care trebuie s-o învingi
‎și îți construiești echipa ‎ca să-i învingi,
‎iar pentru Bulls, ‎această echipă era Pistons.
‎CAMPIONI MONDIALI
‎IUNIE 1989
‎FEBRUARIE 1993
‎Un prieten al lui Rodman își făcea griji
‎pentru jucător și a sunat la urgențe, ‎pentru a fi căutat.
‎Poliția l-a găsit la Palace, ‎în zori, în Auburn Hills.
‎Rodman avea pușca cu el.
‎Era deprimat.
‎Ce e? De ce-și fac oamenii griji?
‎11 FEBRUARIE 1993
‎Ăsta e răspunsul.
‎Sunt aici.
‎Iată-l pe Dennis la ora 8.00, ‎asigurând reporterii că se simte bine,
‎că nu e în pragul unei căderi psihice
‎și că n-a făcut nimic neobișnuit, ‎cel puțin pentru el.
‎Știm că avea o armă în mașină.
‎ANTRENOR PISTONS - 1992-93
‎Puteți confirma asta?
‎Am auzit asta. E tot ce știu.
‎Aveam arma în mână, pe bancheta din față.
‎Din fericire, am adormit, ‎apoi a venit poliția.
‎Eram pierdut atunci.
‎Acel moment a fost o trezire la realitate ‎și un strigăt de ajutor.
‎E posibil să nu-l mai vedem ‎pe Dennis Rodman jucând pentru Pistons.
‎Dennis Rodman a jucat pentru Pistons, ‎a plecat.
‎Viermele a fost transferat de Spurs ‎pentru Elliott și Wood.
‎OCTOMBRIE 1993
‎Dennis a ajuns la San Antonio,
‎s-a lansat ‎Demolatorul, ‎iar el s-a vopsit la păr.
‎Sunt Dennis Rodman. ‎Nu vreau să fac pe plac nimănui.
‎Apoi Madonna spune: „E drăguț.”
‎Au început o relație.
‎Madonna i-a explicat:
‎„Tu hotărăști cine ești în viața asta.
‎Nu fi cine îți spun ei.”
‎Și-a dat seama ‎că poate forța orice limită,
‎iar asta înseamnă libertate.
‎Oamenii care scriu articole ‎nu-l cunosc pe Dennis Rodman.
‎Nu vorbesc cu mine. Scriu o tâmpenie
‎ca să par eu un dobitoc.
‎Vreau să fac ceva ‎ca să simt că sunt liber,
‎că pot să fac orice.
‎Ce înseamnă hainele, tatuajele,
‎ochelarii de soare, pălăria de catifea, ‎inelele... Oprește-te!
‎De ce?
‎Îmi place să fac ce fac.
‎Asta mă face fericit. ‎Mă simt ca un copil de zece ani.
‎Pot să te rog ceva înainte de final?
‎- Scoate-ți pălăria. ‎- De ce spun toți asta?
‎- Vreau să văd ce culoare e. ‎- Nu e nicio culoare.
‎Am fost leneș, nu mi-a păsat.
‎Mă gândesc să-l rad.
‎Nu mă interesa Dennis.
‎Nu-l voiam în echipă.
‎Jimmy Stack, asistentul meu de atunci,
‎a venit: „Să vorbim despre Rodman.”
‎Am spus: „Nu mă interesează.”
‎El a zis: „Jerry, am studiat problema.”
‎Consideram că am o perspectivă diferită.
‎ASISTENT MANAGER GENERAL BULLS
‎Rodman are deja un fault tehnic, ‎mai primește unul și e eliminat.
‎Dennis se purta aiurea în San Antonio.
‎Dar structura noastră, ‎cu Michael și Scottie ca lideri,
‎i-ar fi impus respect și ar fi jucat bine.
‎Dacă nu-i aveam pe Michael, ‎Scottie și tot vestiarul,
‎nu-l luam pe Dennis.
‎Dacă nu era Phil antrenor, ‎nu l-am fi luat.
‎Știam că Phil se descurcă cu el.
‎Vă amintiți prima întâlnire cu Rodman?
‎A fost oribil.
‎M-am dus la Jerry Krause acasă.
‎Era pe canapea. Avea pălăria pe ochi.
‎Avea cercei în nas și în buze,
‎nu s-a ridicat când am intrat. ‎Am spus: „Ridică-te, Dennis.
‎Scoate-ți pălăria, strânge-mi mâna. ‎Hai afară, să vorbim.
‎Am stat la taclale, la el acasă.
‎„Dennis, vrei să joci pentru Bulls?”
‎Am spus: „Nu-mi pasă. Ce vreți?”
‎Bulls au anunțat că au transferat
‎un jucător considerat de mulți
‎cel mai controversat ‎baschetbalist din NBA.
‎E Dennis Rodman, unul dintre cei mai buni ‎recuperatori din istorie.
‎E una dintre cele mai inteligente manevre ‎sau cea mai prostească?
‎A fost o reacție viscerală la Rodman.
‎Rodman făcuse parte
‎din echipa cea mai urâtă în Chicago.
‎Toți ne-am spus: ‎„E imposibil să-l accepte.
‎Chiar dacă l-au angajat, ‎echipa nu-l acceptă.”
‎Spre meritul lor,
‎Jordan și Pippen au spus: ‎„Ne poate ajuta să câștigăm.
‎Știm cât de dur e.”
‎Cum s-a încadrat Dennis în echipă ‎când a sosit?
‎Ni se potrivea ca o mănușă.
‎Dennis era un jucător defensiv excelent,
‎iar el a adus exact ce ne trebuia...
‎CONDUCĂTOR DE JOC
‎...cineva care să ne ofere duritate.
‎Dacă își face treaba, o să-l iubim.
‎Joacă baschet și câștigă. Atât.
‎Asta a făcut.
‎Dennis era un jucător foarte inteligent.
‎Înțelegea strategii defensive, rotații.
‎Făcea orice, nu existau limite.
‎Putea apăra mai multe poziții.
‎EXTREMĂ BULLS
‎Îi studia pe fiecare. ‎Le știa punctele forte și slăbiciunile.
‎Rodman interceptează...
‎Dennis știe să-și joace rolul bine.
‎Înțelege foarte bine ‎de ce e nevoie ca să câștigi.
‎A contat mult în succesul nostru.
‎IANUARIE 1998
‎LA ÎNCEPUTUL LUI IANUARIE 1998,
‎BULLS CONDUCEAU CONFERINȚA DE EST ‎CU UN PALMARES DE 24-11.
‎DAR EXISTAU ÎNTREBĂRI DESPRE PLANURILE ‎LUI JORDAN DUPĂ ACEL SEZON.
‎- Glumeam. ‎- Îți cunosc tatuajele.
‎Știu. Ai scris de bine despre mine.
‎- Apreciez asta. ‎- Ce?
‎„Nu vă mai faceți griji pentru ce va face,
‎trăiți prezentul. Lăsați anul viitor!
‎Lăsați-l în pace! ‎Nu mai puneți întrebări tâmpite.”
‎Și eu m-am săturat.
‎Nu mai pot! Nu mai vorbesc cu voi.
‎Spune: „Altă întrebare.”
‎Voi nu mai întrebați, ‎dar o pățesc în deplasare.
‎- Asta mă omoară. ‎- Da.
‎Trebuie să fie epuizant, ‎în fiecare oraș auzeai:
‎„E ultimul meci pentru Michael?” ‎Tot ce e legat de asta.
‎Te obosește? Ești afectat?
‎Da, m-am săturat. Întrebările ‎nu se schimbă, răspunsul e același.
‎Ar fi frumos dacă fanii Bulls ‎s-ar bucura de sezon
‎fără să se teamă că e finalul echipei.
‎Noi întrebări pentru Michael Jordan azi.
‎Ai spus că e ultimul tău an.
‎E ultima ta prezență în Bay Area?
‎E ultimul tău sezon?
‎Crezi că Michael a terminat cu Bulls?
‎E ultima ta prezență în Atlanta?
‎- Să se retragă? ‎- E decizia lui.
‎Suntem obligați să întrebăm mereu ‎dacă te retragi.
‎Răspunsul e același.
‎Am aceleași răspunsuri, le-am tot repetat.
‎Nu știu.
‎Nu se știe niciodată.
‎Habar n-am.
‎Poate că e ultima oară, ‎ultimul dans, dar...
‎Nu mă gândesc la asta, ci la prezent.
‎Mă bucur de moment.
‎Orice s-ar întâmpla cu clubul
‎la sfârșitul anului, asta e.
‎Ce-o fi o fi.
‎Presa încearcă să schimbe subiectul,
‎să modifice întrebările, ‎să vadă dacă-mi schimb răspunsul,
‎dar nu se schimbă.
‎Ce faci la anul, Michael?
‎Sunteți... Vă iubesc! ‎Sunteți grozavi. Scuzați-mă!
‎DOAR PERSONALUL AUTORIZAT
‎Hai să-i cunoaștem pe frații Sniff.
‎Ei sunt frații Sniff.
‎Gus Sniff, CT Sniff,
‎Calvin Sniff, Tom Sniff.
‎- John Michael Sniff. ‎- John Michael.
‎- George Sniff. ‎- Frații Sniff.
‎Ei au grijă de Michael.
‎Frații Sniff sunt bodyguarzii lui Michael.
‎MANAGER ECHIPAMENT BULLS
‎Sniff sunt cei obsedați de sportivi.
‎Spuneam că ei îi miros ‎suspensorul lui Michael.
‎Erau mereu prezenți.
‎El e generalul Sniff. ‎General de brigadă Gus Sniff.
‎General de brigadă.
‎Bine.
‎Cărați-vă! Avem o dispută serioasă.
‎Despre președinte. Plecați.
‎- O să conducă țara săptămâna viitoare. ‎- Gus o să conducă țara.
‎Dacă președintele îi avea pe frații Sniff, ‎n-avea probleme.
‎Banii pentru amendă.
‎Da? Banii pentru amendă.
‎Vedeți?
‎Toți oamenii din branșă sunt corupți. ‎Vă spun de acum.
‎Craig Sager mi-a dat 20 de dolari ‎pentru amendă.
‎- Pare mită. Raportează-l! ‎- Exact.
‎Vrea un interviu, vrea ceva. ‎Asta e problema lui.
‎A salutat doar.
‎Mulțumesc mult.
‎Te adoră.
‎...divertismentul...
‎Poftim!
‎Doamne! Mulțumesc.
‎Doar o semnătură!
‎Vă rog, dle Rodman. Mulțumesc.
‎Vă place Chicago?
‎- E super. ‎- Ne place.
‎- Ar trebui să vii în Nashville. ‎- În niciun caz!
‎Am fost acolo. Nu.
‎Acum două luni, Pippen spunea ‎că n-o să mai joace pentru Bulls.
‎10 IANUARIE 1998
‎Dar acum afirmă ‎că abia așteaptă să revină la echipă.
‎Când se întoarce?
‎De ce te-ai răzgândit?
‎- Legat de revenirea mea? ‎- Da.
‎Știam că se va ajunge
‎la o înfruntare între mine și echipă,
‎iar eu n-aveam cum să câștig,
‎pentru că m-ar fi amendat, așa că...
‎Nu îi las să profite așa.
‎Eram dispus să accept un transfer.
‎Dar știam că n-o s-o facă.
‎După ce a urmărit 35 de meciuri ‎de pe bancă,
‎extrema s-a echipat la United Center ‎și a intrat pe teren.
‎Priviți noua freză a lui Dennis Rodman.
‎Se spune că a scris 33 ‎în onoarea revenirii lui Pippen.
‎Pippen a jucat 31 de minute,
‎a marcat 14 puncte, a avut ‎patru recuperări și cinci pase decisive.
‎Bulls sunt fericiți că s-a întors.
‎PALMARES: 25-11
‎Când Scottie a lipsit,
‎Dennis era încântat ‎că Michael are nevoie de el.
‎Dennis...
‎Spune-mi când Oakley îmi face paravan.
‎Ți-l face acolo.
‎Vrei să-l țin?
‎Dacă e nevoie să schimbi omul, fă-o.
‎Pot să-l opresc pe Houston, ‎Oak se întoarce, pot să-l opresc.
‎Când expiră atacul,
‎face paravanul, vine de sus...
‎schimbă în situația asta.
‎Spunea: „Michael, suntem noi doi. ‎Ne descurcăm.”
‎Când s-a întors Scottie, l-au pierdut.
‎Când a revenit Scottie, ‎eram iar Cei Trei Prieteni,
‎iar eu eram a cincea roată la căruță.
‎Decăderea lui Rodman a fost dramatică, ‎băutură, petreceri,
‎desprinderea de realitate.
‎Oamenii nu înțeleg,
‎în echipa asta nu contează doar baschetul.
‎E presiunea porcăriilor. Eu joc pe gratis,
‎dar ești plătit pentru porcăriile ‎de după ce ieși din teren.
‎Presiunea publicului, a presei.
‎Plecați de aici! Gata!
‎Nu vorbesc.
‎Nu comentez. Ce zici de asta?
‎Baschetul e un sport simplu.
‎Dar, când pleci din spațiul ăsta, ‎e foarte greu.
‎N-am nimic de demonstrat ‎oamenilor din țara asta.
‎Afacerea să mă pupe în fund. ‎Mi se rupe de părerea lor.
‎Toată lumea înțelegea ce impact ‎avea Dennis asupra grupului,
‎înțelegeam că avea alte...
‎nevoi în viața personală, față de noi.
‎O să-ți arăt ce a zis Michael.
‎Cât Scottie a lipsit, ‎Dennis a fost cetățeanul model,
‎iar asta îl scotea din minți.
‎Când Scottie s-a întors, ‎Dennis voia o vacanță.
‎Phil m-a sunat la antrenament: ‎„Dennis vrea să-ți spună ceva.”
‎Dacă voia să-mi spună ceva, ‎știam că nu e ceva plăcut.
‎Pare...
‎Dennis spune: „Vreau o vacanță.”
‎M-am uitat la Phil: ‎„Cum adică, o vacanță?”
‎Spune: „Are nevoie de o vacanță. ‎Să se relaxeze.”
‎Am spus: „Phil, fii atent.
‎Dacă e cineva care merită o vacanță, ‎eu sunt ăla.”
‎Ne-am uitat la Dennis: „Ce o să faci?”
‎A zis: „Vreau să mă duc la Vegas.”
‎„Phil, dacă-l lași în vacanță, ‎nu-l mai vedem.
‎Dacă pleacă la Vegas, nu-l mai vedem.”
‎S-a uitat la Dennis, i-a spus: „Dennis,
‎poți să lipsești doar 48 de ore?”
‎Dennis a zis:
‎„N-am de ales, accept oricât îmi dai, ‎accept 48 de ore.”
‎„Ai 48 de ore, Dennis.”
‎M-am uitat la Phil: ‎„Nu se întoarce în 48 de ore.
‎Nu-mi pasă ce spui tu. S-a cărat.
‎Bine. 48 de ore.”
‎Dacă pleacă, se duce direct la aeroport...
‎Dennis a dispărut 48 de ore.
‎Îmi amintesc.
‎Am fost la Vegas.
‎Dennis era bizar, dar a funcționat
‎pentru că Phil și Michael au înțeles
‎că, pentru ca el să dea totul pe teren,
‎nu poți fi strict cu el.
‎Și nu au fost deloc stricți.